UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Tu ești, Nellie?
Am avut un alt coșmar.
Bine.
Poți dormi cu mine în seara asta.
Te-ai speriat rău, nu?
Relaxează-te un pic.
Nellie.
Mă strângi prea tare.
Nellie?
Pe cine țineam de mână?
Era luni și nu puteam dormi.
N-am dus jos în bucătărie să mănânc ceva.
Atunci l-am văzut pentru prima dată.
Dl Smiley.
Ieșind de unde locuiește.
Și ce ai făcut?
Am încercat să nu fac niciun zgomot, gândindu-mă ca va rămâne jos.
Apoi am auzit un scârțâit.
Pe scări, a treia treaptă de sus
face un zgomot.
Așa am știut că vine.
Așa știu mereu.
Scârț...
Apoi clanța de la ușă și intră în cameră.
Cum arată dl Smiley?
Are un zâmbet larg.
Prea larg.
Zâmbește mereu, dar nu e fericit.
E înspăimântător.
Ai spus ceva despre locul unde locuiește.
Unde locuiește dl Smiley, Kelsey?
Sub casă.
În beci?
BOSTON, MASSACHUSETTS
IERI
Știi...
îmi semeni mult, Kelsey.
- Da? - Da.
Vezi, când eram mică, îmi era teamă de multe lucruri.
Dar nu era nevoie.
Totul era în mintea mea. Doar că nu știam.
Dar când îmi era teamă,
îmi imaginam că ridicam un zid mare în jurul meu
făcut din cele mai tari cărămizi din lume.
Și când îmi era teamă,
îmi imaginam că le puneam una peste alta
până când acel zid era atât de gros și de înalt,
încât știam că voi fi în siguranță acolo mereu.
Asta faci și tu, nu?
Este în regulă.
E bine.
Copiii ca noi au trecut prin mai multe decât alți copii.
Suntem mai dure decât alți copii.
Știm să construim.
Ca să fim în siguranță.
Nimeni nu intră niciodată.
Dl Smiley o face.
Ceilalți doi copii înfloresc. Vrem același lucru și pentru ea.
Mi-a spus despre dl Smiley.
Da, am auzit și noi despre el.
Suntem mai îngrijorați de comportamentul ei de la școală.
Se vede că a început cu note bune.
Ținând cont de situație.
Dar apoi...
Vedeți...
Toții copiii noștri au trebuit să se acomodeze
- dar asta... - E ceva obișnuit.
Sistemul de plasament nu este un loc ușor de suportat.
Situația cu dl Smiley a început imediat sau...
- La câteva săptămâni după ce a venit. - Problemele au început cam atunci.
Vom afla ce se întâmplă. Aceeași oră, săptămâna viitoare?
Da.
Mulțumesc.
THEODORA CRAIN DOCTOR ÎN PSIHOLOGIE
Gunoi.
Nellie vine în patul nostru câteodată. Dar zice că nu vine ea.
Poate a fost un vis ciudat.
Majoritatea lucrurilor sunt de aruncat, dar orice e drăguț, putem vinde.
Gunoi.
Stai un pic. E...
drăguț.
Da?
Clos de Bia din '49.
Măi să fie!
Este foarte...
De unde ai știut?
Chiar nu simți asta?
Îmi pare rău, nu.
Probabil că părem nebune, nu?
Bună, dnă Dudley!
Theodora.
Spune-mi tu dacă sunt.
Simți un curent rece aici?
- Da. - Ți-am spus.
Îmi cer scuze.
E o zonă foarte mică, aici, parcă ai fi în fața unui frigider deschis.
Dar dacă te miști...
Vezi?
Dar aici?
Da. Și aici.
Ești sigură?
Nu îl simt aici.
E frig peste tot în casă.
Asta nu prea clarifică lucrurile, nu-i așa, Clara?
Nu, doamnă.
Vino sus. Mai este un loc în dormitorul matrimonial.
Nu mai ai muștar și curcanul aproape că s-a terminat.
Există oameni pe care îi poți plăti ca să-ți facă prânzul.
Unii ți-l aduc chiar la birou. Te scutesc de un drum aici în fiecare zi.
Îmi place să conduc. Am timp de gândit. Iar mâncarea are un gust mai bun acasă.
Dacă e vorba de cumpărături,
poți găsi oricând pe cineva să meargă cu tine.
Cineva ca fata de noaptea trecută.
Și să renunț la toate astea?
Cu serviciul cum merge?
Am avut un caz greu azi.
O fetiță. Nu am putut afla nimic de la ea.
Mereu găsești o soluție ca să ajuți. Te pricepi foarte bine.
Cu ea e complicat.
E ca un zid de netrecut.
Știu genul.
- Vezi ceva? - Nu.
Doar întuneric.
Ai putea trimite un mesaj.
Ce ai găsit?
Nu știu.
Stați. Lăsați-mă să văd.
Ce?
Este ca un...
telefon,
dar pentru interiorul casei.
Nellie, stai aici.
Haide.
- Aici este capătul celălalt. - Ce miroase așa?
Ce simți?
Nu simți mirosul?
Îmi miroase la fel ca în restul casei.
Aici a stat cineva bolnav.
De unde știi?
Alo!
Alo, mă auzi?
Sună Eleanor Crain.
Nellie, te aud.
Vă las să vă distrați.
Trebuie să spui cum te cheamă ca să fiu sigură că ești tu.
Luke Crain!
Dacă ești Luke cu adevărat, care este budinca ta favorită?
De orez?
Nu, este de vanilie cu ciocolată.
Nu, acum este de orez.
Trebuie să-mi spui lucrurile astea, Luke.
Îți spun.
Alo!
Bună!
Sunt Theodora, dar prefer ca prietenii să-mi spună Theo.
Vrei să-mi zici Theo?
Bună, Theo!
ANXIETATE SOCIALĂ CAUZATĂ DE STRES POST TRAUMATIC
CASA BÂNTUITĂ STEVEN CRAIN
Nu mi-a fost ușor să aud,
dar Shirley atinsese chestiuni care mă preocupau.
CU ȘASE ANI ÎN URMĂ
Și ai avut dreptate.
Încercam să reclam ceva care nu-mi aparținea doar mie.
Deci, retragi cartea?
Vreau să o împărțim.
Vă dau fiecăruia opt la sută din redevențe,
și dacă va avea succesul preconizat...
Dumnezeule, Steve!
- Încerc să fac ce trebuie. - Ce trebuie?
Îți deranjezi noul stil de viață pentru că te simți vinovat?
Tu și Leigh aveți rețineri pentru că plecați în California?
Cum zici tu. Ar putea fi o sumă semnificativă...
Cum zic eu? Îți pasă doar de bani. Știm cu toții asta.
- Bineînțeles că e vorba de bani. - Adică, ați citit-o, nu?
Nu am citit-o.
De ce s-o fac? Am auzit diverse variante toată viața mea.
Spectacolul tatei din presă, fantomele lui Nellie și Luke.
Fără supărare, Nellie.
Pe tine și pe Steven v-am văzut jucând cea mai bună variantă a lui James Randi,
unde spuneți cât de nebuni erau toți. Poate e doar o chestie de soră mijlocie,
dar aș vrea să-mi trăiesc viața în prezent.
Mai bine aștept varianta mai ieftină.
Nu vrem banii tăi.
Niciunul dintre noi. Sunt bani murdari, Steve.
Poți păstra fiecare cent.
- Nu? - Da.
- Bani murdari. - Așa este.
E cineva?
Luke, nu ești amuzant.
Pot lua o sticlă de apă? Vreau să și plătesc.
- Ce crezi că faci? - Mă jucam cu camionul.
Ce s-a întâmplat?
Frățiorul tău făcea prostii.
Dă-i drumul, te rog.
Se joacă, dnă Dudley. De ce țipați la el?
Pentru că servanta nu e o jucărie. Este periculoasă.
Spuneți asta, atunci.
Corect.
Veniți. Trebuie să fac curat în bucătărie.
Nu trebuie să fiți așa de rea din cauza asta.
Nu este rea.
Îi este teamă.
De ce spui asta?
POSOMORÂTĂ, RETRASĂ ȘI ADOARME ÎN TIMPUL ORELOR
TRISH 617 146 9883
Luke?
Am crezut că e ea.
Dna Dudley?
Nu rămâne după ce se înserează.
Ce faci?
Încerc să mă plimb cu liftul ăsta.
Servantă.
Haide, lucru inutil ce ești.
Ușa trebuie să fie închisă.
Dar atunci nu pot ajunge la butoane. Ești un copil tembel, știi asta?
Doar o singură dată. Știu că merge.
Te rog, Theo!
- O să dau de necaz. - N-o să spun.
Haide, te rog.
Este un lift perfect pentru un copil.
CAPACITATE: 91 DE KG
Bine, dar ieși imediat
și nu spui nimănui că am făcut asta pentru tine, bine?
Bine. Ești gata?
Urcă.
În sus! Theo!
Luke!
La dracu'!
- Theo! - Luke!
Theo!
Luke?
Există o cameră aici.
Este o scară aici, pe perete.
Vino să mă iei.
Așteaptă.
Ridică-mă, te rog.
E ceva aici.
Așteaptă. Încerc.
Haide! Theo!
Luke!
Ce naiba?
Luke?
- Ajutor! - Luke?
E înăuntru? Iisuse!
Stai un pic.
- Trebuie să-l chemăm înapoi. - O secundă.
E în regulă, scumpule, suntem aici.
Așa.
Bine.
Bine, e în regulă.
- Să vedem. Așa. - E în regulă.
Ce s-a întâmplat?
Ți-ai rupt cămașa? Cred că s-a prins în ușă.
M-a apucat ceva! Un monstru! A fost un monstru!
- Unde ți-a fost capul? - E în regulă.
A pățit ceva?
Du-te în camera ta!
Vino aici. Vino să mă uit, scumpule. Să vedem ce s-a întâmplat.
Bine, nu ai zgârieturi.
Bine?
Ești bine. Înspăimântător, nu?
Ești în regulă?
Iisuse.
Ai intrat serios în mintea mea, fetițo.
Îmi pare rău.
E... Nell.
E vorba de o zestre modestă, nimic ostentativ.
CU DOI ANI ÎN URMĂ
Nu ajunge că te susțin de șase ani?
Vrei și o vacă?
Sau o lamă. Ceva.
Bună.
I-ai găsit? Urmează toastul...
- Știu, caut încă. - Trebuiau să ajungă acum zece minute.
- Știu, am nevoie de Stacy. - Verific la bar.
Bine. Mulțumesc.
- Bună. - Scumpo.
- Ai găsit-o? - Nu. Nu este la intrare.
- Lipsesc și doi cavaleri de onoare. - Dumnezeule!
- Verific în bucătărie. - Bine.
- E bine? - Bine.
Bine.
Serios?
Am verificat la bar.
Da.
Grozav. Urmează toastul și domnișoara de onoare e de negăsit.
Nu e nevoie să mă ajuți. O voi găsi.
Mai bine asta decât să mă ignore Shirley.
- Atmosfera de la masa aia e tensionată. - Stacey?
Nu. Da.
Stacey!
O secundă.
- Așa se întâmplă la nunți. Scuze. - Este în regulă.
Trebuia să ținem toastul acum zece minute.
- Îmi pare rău. Sunt gata. - Este în regulă, vino.
- Nu-ți verifici machiajul? - Nu, e bine. Ești în regulă.
Vii?
Vreau să văd cine e acolo.
Probabil că e Henry.
Pariez pe Matt. Colecționează domnișoare de onoare.
- Nu. - Vrei să pariezi?
Ce este?
- Nimic. - Adică...
Vreau să spun...
Adică, n-am...
N-am știut că îți plac...
Domnișoarele de onoare?
Te iubesc.
- Poți să-mi închei rochia? - Da.
Regret să spun asta iar, dar... de ce naiba s-ar duce în casa aia?
Copiii mei or să mă întrebe cum a murit.
Și o să le spui.
Ce-o să le spun?
Că s-a sinucis?
Mătușa Nellie s-a sinucis?
Da, este mai bine decât să minți.
Sau să nu spui nimic, ca tata.
Ce-o să spun?
Răspunzi la întrebarea care ți se pune.
Nu detalia, nu oferi informații care nu ți se cer.
Doar spune-le că...
că sentimentele lor sunt corecte și că sunt în siguranță.
Și că este în regulă să fii curios.
Și trist.
Spune-le că și tu ești tristă.
Și dacă întreabă de ce?
Spune-le că nu știi.
Nimeni nu știe.
E în regulă.
Mai bine te întreabă pe tine decât pe mine.
De ce?
Pentru că sunt foarte furioasă.
Pentru că nu vreau să le spun că sunt foarte supărată pe mătușa Nell,
care ar fi trebuit să știe mai bine, mai bine ca oricine,
ce face una ca asta unei familii.
Știa mai bine.
Dar tot a făcut-o.
Trebuie să plec.
Îmi pare rău, dar nu pot, Shirl.
CASA FUNERARĂ HARRIS
Pot să intru?
Îmi place desenul tău.
Ascultă,
îmi pare rău, bine?
Este în regulă.
Mama și tata încă sunt supărați pe mine.
Nu mă cred.
Legat de ce?
Orice.
Îmi pare rău.
Întâi au spus că Abigail nu este reală.
Acum spun că beciul nu este real.
Nu există în planul clădirii.
Au spus că probabil este un ascunziș.
Și, orice a fost acolo,
nu mă cred.
Nimeni nu mă crede niciodată.
Eu te cred.
Poate le putem dovedi.
Ai zis ceva de o scară când ai fost acolo.
Așa că pretinde că ești servanta.
Unde era?
Bine, deci...
Era la distanța asta?
Puțin mai departe.
Era...
atât de departe?
Bine.
Unu, doi, trei,
patru, cinci, șase, șapte,
opt, nouă, zece,
unsprezece.
Erai atât de speriat.
Bună.
Îmi cer scuze că apar așa.
- Dacă deranjez, pot să... - Nu, este în regulă.
Te rog, intră.
Eram prin vecinătate și am avut nevoie de ceva ca să...
Kelsey e aici?
Nu, e la școală acum.
Toți copiii sunt la școală.
Bineînțeles.
Nu știam că faci vizite la domiciliu.
În mod normal, nu fac.
Eram prin preajmă și mă gândeam la cazul vostru.
O să sune foarte ciudat, dar...
v-ar deranja dacă m-aș uita repede în beci?
Strigă-ne dacă ai nevoie de ceva.
- Mă întorc la muncă. - Bine.
Mulțumesc. Nu.
Te rog, nu...
- Ați terminat? - Da.
Apreciez faptul că m-ați lăsat.
Speram să intru puțin în mintea lui Kelsey,
știți, să o înțeleg mai bine.
Dar, ei bine...
Este doar un beci normal.
Asta îi tot spunem și noi.
Reiau cu ea săptămâna aceasta.
Mulțumesc.
Mersi.
La ce...
te uiți? Zâmbetul tău.
Așa este.
Și Serviciile Sociale.
Va trebui să ai încredere în mine.
Nu m-am mai înșelat până acum, nu?
Da, sunt sigură.
Și sunt convinsă că tipul va recunoaște dacă ai...
Adu-i aici doar.
Nu, îi aștept pe polițiști.
Bine.
Mulțumesc, Gina. Pa!
Ai găsit asta.
Era într-o cameră mică,
într-o parte.
Erau mai multe cărți asemănătoare.
Este o carte a secretelor pe care încercau să o ascundă.
Cum ți-ai dat seama?
Nu știu.
Mi-am dat seama când am luat-o în mână.
Ca atunci când ai știut că există o podea falsă în cămară.
E un registru de contabilitate. Pentru o operațiune de contrabandă.
Știi ce înseamnă?
Cu mult timp în urmă, nu era legal să vinzi alcool,
a fost secretul lor și l-au ascuns.
Știi, nu există nicio urmă în acte despre acest beci.
Nu există în niciun plan al casei.
N-au vrut să afle cineva.
Dar tu ai aflat.
Nu-mi place deloc faptul că te-ai dus acolo singură.
Am vrut să-ți arăt că Luke avea dreptate.
Dar îmi place că ești atât de curajoasă.
Scumpo?
Ce se întâmplă?
Uită-te la asta.
Probabil că l-au scos din perete.
Cum naiba a dat de asta?
Nu știu.
E incredibil.
N-a fost construit conform planurilor.
Îl sun pe Peter să vină cu niște tipi mâine.
Vino aici, scumpa mea.
Știi, tatăl tău mi-a spus o poveste
despre vinul pe care l-ai găsit când curățați dulapul.
De unde ai știut?
Am ghicit doar.
Cum ai ghicit și despre registru?
Știi durerile alea de cap pe care le am uneori?
Au început când eram fetiță. Și când le am,
văd tot felul de...
Bine.
Și bunica ta era așa.
Era...
sensibilă.
Poate tu și surorile tale sunteți mai sensibile.
Shirley spune unele lucruri câteodată în somn care sunt...
Sunt interesante.
Am întrebat-o pe Nellie ce crede de casă când ne-am mutat în ea.
Mi-a spus că este zgomotoasă.
A ales un cuvânt atât de straniu.
Mereu purtați pulovere înăuntru, deși afară este vară.
De ce faceți asta?
Pentru că este mereu frig.
Și bunica Mary era așa.
Nu-i plăcea să simtă curentul pe piele.
Mereu era înfofolită.
Oamenii sensibili
au nevoie uneori...
Ei bine.
Te ajută împotriva frigului.
Și cu celălalt lucru.
Știe tata?
Că ești sensibilă?
Într-un fel.
Mai vorbim de asta când mai crești.
Dar, între timp,
dacă te simți copleșită și ai impresia că nimeni nu înțelege,
poți vorbi cu mine.
Despre orice.
Bine?
THEODORA CRAIN 15.000
Mulțumesc.
Nu ți-e teamă că Shirley o să te omoare că faci asta?
Știu să țin un secret.
Știu.
Sigur nu vrei să rămâi la cină?
Nu, dar mulțumesc.
Drum bun.
- Să te duci pe plajă pentru mine. - Nu mă îmbrățișezi?
Unele lucruri în carte nu sunt adevărate.
Ai citit-o până la urmă.
Ai spus că Luke a găsit beciul pentru contrabandă.
Eu l-am găsit.
Îmi pare rău.
Altceva?
Știi, m-a impresionat ce ai scris despre noaptea aceea.
Care noapte?
Noaptea aia.
Ultima.
Ai scris niște chestii incredibile.
Cu adevărat nebunești, având în vedere că ai dormit aproape...
tot timpul în care au avut loc.
Ce vei face cu banii?
Mașină? Genți? Călătorii?
Nu.
O să-mi iau nenorocitul de doctorat.
Iisus mare.
Mi s-a părut mie că aud pe cineva aici.
N-am vrut să te trezesc.
Ești în regulă?
Da, sunt bine. Ești sigură?
Pari...
Shirley ți-a găsit cecul.
Cum?
Cont personal.
N-o să-i spui, nu-i așa?
Adică, e la fel de rău pentru tine cum e și pentru mine.
Bineînțeles că nu.
Dar trebuie să găsești o scuză, totuși.
Inventează o amantă, ceva.
Familie secretă.
Ceva care să o enerveze mai puțin decât adevărul.
Stai.
Ești în regulă?
Da, doar că abia ne-am vorbit.
Putem să ne oprim un pic să vorbim?
Crede-mă, sunt foarte încântată că m-ai sunat.
E doar aiurea cum am plecat acum două nopți,
iar ieri, la club, m-ai ignorat toată noaptea.
Da.
Îmi pare rău.
Despre asta vrei să vorbești?
Nu doar.
Adică, nu știu, despre ce vorbesc oamenii de obicei?
Ce mai faci? Cum a fost ziua? Chestii de genul.
Păi, să vedem, ziua mea...
am aflat că o fetiță de nouă ani
pe care o tratam
era molestată de tatăl adoptiv.
Ascunsese asta atât de adânc, încât a inventat un monstru
doar ca să gestioneze și să facă față.
Și a făcut-o atât de bine, încât l-a băgat în mintea mea.
Tipul a recunoscut imediat când l-au luat polițiștii la întrebări...
Bravo.
Asta înseamnă că fata revine în sistem, deci e o loterie, în cel mai bun caz.
Așa, știi...
am făcut treabă bună.
Și copila asta...
a ridicat atâtea bariere emoționale.
I-am atins mâinile și nici măcar nu...
Doar avea nevoie de ajutor și nimeni nu o asculta.
Exact ca Nellie.
Deci...
Vrei să vorbim de ziua ta sau mergem mai degrabă în pat?
CASA BÂNTUITĂ
ULTIMA NOAPTE
Theo!
Du-i pe Luke și pe Nell în mașină.
Intri, încui ușile, nu deschizi până nu mă vezi afară.
- Înțelegi? - Ce se întâmplă?
Du-i în mașină. Trebuie să îi iau pe Steve și Shirl.
Ce se întâmplă?
Du-te!
Haide.
Haide!
Tată!
Oprește-te!
Lasă-mă!
Dă-mi drumul!
Nu mă atinge!
Atinge-mă!